Хайку - Крис Айхенбергер
Посвещавам тези хайку на сенсей Робърт, прекрасен поет и учител.
бродим из
полето с чадъри в ръце -
берем гъби
плъзнала в
студения шепот -
мълвата на дъжда
желъд:
историята на дъба
в една черупка
хвърля люспи от семки
в разговора -
папагалът на съседа
пази тайната
на умиращата градина -
кактусът в бъчвата
разполовява
нощта -
хъркането на жената
под дъжда
храм от чадъри -
зимно поле
утринен звън
на жълти нарциси
предвестници
алергично е към
буреносни облаци -
лятното небе
Следваща: Като стана на осемдесет - Адонѝс